Isaiah 26
New Revised Standard Version Catholic Edition
Judah’s Song of Victory
26 On that day this song will be sung in the land of Judah:
We have a strong city;
he sets up victory
like walls and bulwarks.
2 Open the gates,
so that the righteous nation that keeps faith
may enter in.
3 Those of steadfast mind you keep in peace—
in peace because they trust in you.
4 Trust in the Lord forever,
for in the Lord God[a]
you have an everlasting rock.
5 For he has brought low
the inhabitants of the height;
the lofty city he lays low.
He lays it low to the ground,
casts it to the dust.
6 The foot tramples it,
the feet of the poor,
the steps of the needy.
7 The way of the righteous is level;
O Just One, you make smooth the path of the righteous.
8 In the path of your judgments,
O Lord, we wait for you;
your name and your renown
are the soul’s desire.
9 My soul yearns for you in the night,
my spirit within me earnestly seeks you.
For when your judgments are in the earth,
the inhabitants of the world learn righteousness.
10 If favor is shown to the wicked,
they do not learn righteousness;
in the land of uprightness they deal perversely
and do not see the majesty of the Lord.
11 O Lord, your hand is lifted up,
but they do not see it.
Let them see your zeal for your people, and be ashamed.
Let the fire for your adversaries consume them.
12 O Lord, you will ordain peace for us,
for indeed, all that we have done, you have done for us.
13 O Lord our God,
other lords besides you have ruled over us,
but we acknowledge your name alone.
14 The dead do not live;
shades do not rise—
because you have punished and destroyed them,
and wiped out all memory of them.
15 But you have increased the nation, O Lord,
you have increased the nation; you are glorified;
you have enlarged all the borders of the land.
16 O Lord, in distress they sought you,
they poured out a prayer[b]
when your chastening was on them.
17 Like a woman with child,
who writhes and cries out in her pangs
when she is near her time,
so were we because of you, O Lord;
18 we were with child, we writhed,
but we gave birth only to wind.
We have won no victories on earth,
and no one is born to inhabit the world.
19 Your dead shall live, their corpses[c] shall rise.
O dwellers in the dust, awake and sing for joy!
For your dew is a radiant dew,
and the earth will give birth to those long dead.[d]
20 Come, my people, enter your chambers,
and shut your doors behind you;
hide yourselves for a little while
until the wrath is past.
21 For the Lord comes out from his place
to punish the inhabitants of the earth for their iniquity;
the earth will disclose the blood shed on it,
and will no longer cover its slain.
Footnotes
- Isaiah 26:4 Heb in Yah, the Lord
- Isaiah 26:16 Meaning of Heb uncertain
- Isaiah 26:19 Cn Compare Syr Tg: Heb my corpse
- Isaiah 26:19 Heb to the shades
Isaia 26
Nuova Riveduta 2006
Cantico dei redenti
26 (A)In quel giorno si canterà questo cantico nel paese di Giuda: «Noi abbiamo una città forte; il Signore vi pone la salvezza con mura e bastioni.
2 Aprite le porte ed entri la nazione giusta, che si mantiene fedele.
3 A colui che è fermo nei suoi sentimenti tu conservi la pace, la pace, perché in te confida.
4 Confidate per sempre nel Signore, perché il Signore, sì, il Signore, è la roccia dei secoli».
5 Infatti egli ha umiliato quelli che stavano in alto; egli ha abbassato la città elevata, l’ha abbassata fino a terra, l’ha stesa nella polvere.
6 La calpestano i piedi, i piedi dell’oppresso; vi passano sopra i poveri.
7 La via del giusto è diritta; tu rendi perfettamente piano il sentiero del giusto.
8 Sulla via dei tuoi giudizi, Signore, noi ti abbiamo aspettato! Al tuo nome, al tuo ricordo anela l’anima.
9 Con l’anima mia ti desidero durante la notte; con lo spirito che è dentro di me ti cerco; poiché, quando i tuoi giudizi si compiono sulla terra, gli abitanti del mondo imparano la giustizia.
10 Se si fa grazia all’empio, egli non impara la giustizia; agisce da perverso nel paese della rettitudine e non considera la maestà del Signore.
11 Signore, la tua mano è alzata, ma quelli non la scorgono! Essi vedranno lo zelo che hai per il tuo popolo e saranno confusi; il fuoco divorerà i tuoi nemici.
12 Signore, tu ci darai la pace, poiché ogni opera nostra la compi tu per noi.
13 Signore, Dio nostro, altri signori, fuori di te, hanno dominato su di noi; ma, grazie a te solo, noi possiamo lodare il tuo nome.
14 Quelli sono morti, e non rivivranno più; sono ombre, e non risorgeranno più; tu li hai così puniti, li hai distrutti, ne hai fatto perire ogni ricordo.
15 (B)Tu hai aumentato la nazione, o Signore! Hai aumentato la nazione, ti sei glorificato, hai allargato tutti i confini del paese.
16 Signore, essi nell’angoscia ti hanno cercato; si sono effusi in umile preghiera quando il tuo castigo li colpiva.
17 Come una donna incinta che sta per partorire si contorce e grida durante le sue doglie, così siamo stati noi davanti a te, o Signore.
18 Abbiamo concepito, siamo stati in doglie e, quando abbiamo partorito, era vento; non abbiamo portato nessuna salvezza al paese e non sono nati degli abitanti nel mondo.
19 Rivivano i tuoi morti! Risorgano i miei cadaveri! Svegliatevi ed esultate[a], o voi che abitate nella polvere! Poiché la tua rugiada è rugiada di luce e la terra ridarà alla vita le ombre.
20 (C)Va’, o mio popolo, entra nelle tue camere, chiudi le tue porte dietro a te; nasconditi per un istante, finché sia passata l’indignazione.
21 Poiché, ecco, il Signore esce dal suo luogo per punire l’iniquità degli abitanti della terra; la terra metterà allo scoperto il sangue che ha bevuto e non terrà più coperti gli uccisi.
Footnotes
- Isaia 26:19 Cfr. Ef 5:14.
Jesaja 26
Schlachter 2000
Loblied der Erlösten zur Verherrlichung Gottes
26 An jenem Tag wird dieses Lied im Land Juda gesungen werden:
»Wir haben eine feste Stadt; Errettung setzt er als Mauern und als Schutzwehr.
2 Öffnet die Tore, damit ein gerechtes Volk einzieht, das Treue bewahrt!
3 Einem festen Herzen bewahrst du den Frieden, den Frieden, weil es auf dich vertraut.
4 Vertraut auf den Herrn allezeit, denn Jah, der Herr, ist ein Fels der Ewigkeiten![a]
5 Denn er hat erniedrigt die Bewohner der Höhe, die hochragende Stadt; er hat sie niedergeworfen, er hat sie zu Boden gestürzt, hat sie herabgestoßen bis in den Staub,
6 dass sie der Fuß zertrete, die Füße der Elenden, die Tritte der Armen.«
7 Der Pfad des Gerechten ist gerade; geradeaus bahnst du den Weg des Gerechten.
8 Auch auf dem Weg deiner Gerichte, Herr, harrten wir auf dich; auf deinen Namen und dein Gedenken war das Verlangen der Seele gerichtet.
9 Meine Seele verlangte nach dir in der Nacht, ja, mein Geist in mir suchte dich; denn sobald deine Gerichte die Erde treffen, lernen die Bewohner des Erdkreises Gerechtigkeit.
10 Wird dem Gottlosen Gnade erwiesen, so lernt er nicht Gerechtigkeit; in dem Land, wo Ordnung herrscht, handelt er verkehrt und sieht nicht die Majestät des Herrn.
11 Herr, deine Hand ist erhoben; sie wollen es nicht sehen! Sie werden es aber sehen und sich schämen müssen. Der Eifer für das Volk, das Zornesfeuer wird deine Feinde verzehren.
12 Uns aber, Herr, wirst du Frieden schaffen; denn auch alle unsere Werke hast du für uns vollbracht.
13 O Herr, unser Gott, andere Herren als du herrschten über uns; aber [künftig] gedenken wir allein an dich, an deinen Namen!
14 Tote werden nicht wieder lebendig; Schatten stehen nicht wieder auf; darum hast du sie heimgesucht und ausgerottet und jede Erinnerung an sie ausgetilgt.
15 Du hast, o Herr, zum Volk hinzugetan, du hast das Volk vermehrt; du hast dich herrlich erwiesen, du hast alle Grenzen des Landes erweitert.
16 Herr, in der Drangsal suchten sie dich; sie flehten leise in der Bedrängnis, als deine Züchtigung sie traf.
17 Wie eine Schwangere, die dem Gebären nahe ist, sich windet und vor Schmerzen schreit in ihren Wehen, so waren auch wir, Herr, vor deinem Angesicht[b]:
18 Wir waren schwanger, wanden uns [in Schmerzen] und gebaren gleichsam Wind; wir konnten dem Land nicht Rettung verschaffen, und es wurden keine Erdenbewohner geboren.
19 Aber deine Toten werden leben, [auch] mein Leichnam; sie werden auferstehen! Wacht auf und jubelt, ihr Bewohner des Staubes! Denn dein Tau ist ein Morgentau, und die Erde wird die Toten[c] wiedergeben.
20 So geh nun, mein Volk, in deine Kammern und schließe die Tür hinter dir zu! Verbirg dich einen kleinen Augenblick, bis der Zorn vorübergegangen ist!
21 Denn siehe, der Herr wird von seinem Ort ausgehen, um die Bosheit der Erdenbewohner an ihnen heimzusuchen; und die Erde wird das auf ihr vergossene Blut offenbaren und die auf ihr Erschlagenen nicht länger verbergen.
Ézsaiás 26
Hungarian Bible: Easy-to-Read Version
Dicsőítő ének
26 Azon a napon ezt az éneket énekelik Júda földjén:
Erős a várunk,
mert az Örökkévaló szabadítása
annak kőfala és bástyája!
2 Nyissátok ki a kapukat,
hadd vonuljon be az igazságos nép,
amely hűséges maradt Istenéhez!
3 Megőrzöd őket teljes békességben,
mert szívük állhatatosan bízik benned, Örökkévaló!
4 Bízzatok hát benne örökké,
mert Jah Jahve[a] a Kősziklánk örökké!
5 Mert leszállította a magasan lakókat,
a büszke várost porig alázta,
földig rombolta falaikat,
kevélységüket ízzé-porrá zúzta.
6 Bizony, a gyengék lába tapossa romjaikat,
a szegények taposnak rajtuk!
Zsoltár
7 Egyenes az igazságos ösvénye,
mert te egyengeted azt, Örökkévaló,
aki magad is igazságos vagy.
8 Téged várunk, hogy igazíts helyre bennünket,
hiszen tanításodat követjük.
Egész lelkünk utánad vágyakozik,
és nevedre emlékezünk.
9 Lelkem hozzád kívánkozik éjjelente,
szellemem sóvárogva keres téged,
mert ha ítéletet tartasz a földön,
igazságosságra tanítod lakóit.
10 De ha jól bánsz az istentelennel,
soha nem tanul igazságosságot,
még az igazak földjén is vétkezik,
és nem tiszteli az Örökkévaló fenségét.
11 Felemelted karodat, hogy megbüntesd őket,
de ők nem látják,
nem törődnek vele.
Hadd lássák hát meg,
hadd tudják meg,
milyen féltőn szereted[b] néped,
és szégyenkezzenek!
Tűz eméssze meg ellenségeidet!
12 Örökkévaló, te szerzel nekünk békességet,
hiszen amit csak elértünk,
valójában mind te vitted véghez.
13 Örökkévaló! Istenünk,
idegen urak uralkodtak rajtunk,[c]
mégis egyedül téged tisztelünk és dicsérünk.
14 Ők már halottak, nem élnek,
csak árnyak, nem kelnek fel többé.
Megbüntetted és elpusztítottad őket,
még emléküket is eltörölted.
15 De népünket megszaporítottad, Örökkévaló,
népünket megsokasítottad,
így dicsőítetted meg magad!
Országunk határait kiterjesztetted.[d]
16 Nyomorúságunkban téged kerestünk, Örökkévaló,
mikor megfenyítettél, suttogva imádkoztunk,
lelkünket kiöntöttük előtted.
17 Mint vajúdó asszony, közel a szüléshez,
hozzád kiált kínjai között
— olyanok voltunk előtted, Örökkévaló.
18 Bizony, mi is vajúdtunk, mint a terhes asszony,
de csak szelet szültünk.
Nem jöttek világra új lakosok,
nem hoztunk szabadulást a földre.
19 Halottaink életre kelnek,
a holtak újra talpra állnak.
Ébredjetek, akik porban fekszetek,
ujjongva kiáltsatok, és énekeljetek!
Mert a ragyogó hajnali harmat,
amely tőled száll a földre, Örökkévaló,
az élet harmata,
s visszaadja a föld a megholtakat.[e]
Ítélet közeledik
20 Figyelj rám, népem:
menjetek be házaitokba,
zárkózzatok be szobáitokba!
Rejtőzzetek el egy kis időre,
amíg az Örökkévaló haragja elvonul!
21 Mert kijön helyéről,
hogy számon kérje a föld lakóitól vétkeiket.
A föld pedig felmutatja a megöltek vérét,
s nem rejti el többé a meggyilkoltakat!
Footnotes
- Ézsaiás 26:4 Jah Jahve Isten egyik héber neve, amely aránylag ritkán fordul elő a Szentírásban.
- Ézsaiás 26:11 féltőn szereted Az eredeti héber szó erős indulatot jelent: szeretet, gyűlölet, féltékenység és harag egyaránt lehet.
- Ézsaiás 26:13 idegen… rajtunk Az „idegen urak” úgy hangzik a héberben, mint a „Baálok” — vagyis idegen istenek, bálványok. Az „uralkodtak” azt is jelentheti: „ők voltak a férjeink”.
- Ézsaiás 26:15 A 15. vers így is fordítható: „Összegyűjtötted népedet, amelyet szeretsz. A népet, amelyet távoli földekre szórtál szét.”
- Ézsaiás 26:19 megholtakat Szó szerint: „a halottak szellemeit”.
Ésaïe 26
La Bible du Semeur
Chant de triomphe
26 En ce jour-là, |on chantera cet hymne |au pays de Juda :
Nous avons une ville |qui est bien fortifiée,
Dieu a fait du salut |une muraille et un rempart.
2 Ouvrez les portes
et laissez-y entrer |la nation qui est juste,
qui demeure fidèle[a].
3 A celui qui est ferme |dans ses dispositions,
tu assures une paix parfaite,
parce qu’il se confie en toi.
4 Placez votre confiance |toujours en l’Eternel,
car l’Eternel est le rocher |de toute éternité.
5 Car il a abaissé |ceux qui trônaient bien haut
et il a renversé |la ville inaccessible,
il l’a abaissée jusqu’à terre,
lui faisant mordre la poussière.
6 Elle est foulée aux pieds,
écrasée par les opprimés
et sous les pas des pauvres.
Prière
7 Le chemin pour le juste |est un chemin bien droit.
Toi qui es droit, tu traces[b] |la voie que suit le juste.
8 Aussi, ô Eternel, |nous espérons en toi ;
sur les voies que tracent tes lois,
oui, tout notre désir |vers toi se porte,
nous voulons te garder |présent à la pensée.
9 J’aspire à toi |pendant la nuit,
et mon esprit |te recherche au matin[c].
Lorsque tes jugements |s’exercent sur la terre,
les habitants du monde |apprennent la justice.
10 Fait-on grâce au méchant,
il n’apprendra jamais à être juste.
Même au pays du droit, |il commettra le mal
et il ne verra pas |la majesté de l’Eternel.
Plainte et retour à la vie
11 Quand tu lèves ta main |pour juger, Eternel,
eux, ils ne le voient pas.
Mais ils verront |comment tu prends à cœur |la cause de ton peuple
et ils seront confus,
consumés par le feu |préparé pour tes ennemis.
12 O Eternel, tu nous donnes la paix,
car c’est bien toi |qui accomplis pour nous
tout ce que nous faisons.
13 Eternel, notre Dieu,
d’autres maîtres que toi |ont dominé sur nous,
mais c’est toi seul |que nous louons.
14 Les morts ne vivront plus,
les ombres ne se relèveront pas,
car toi, tu es intervenu
pour les exterminer.
Tu as fait disparaître |jusqu’à leur souvenir.
15 Tu as multiplié |la nation, Eternel,
tu l’as multipliée, |tu as montré ta gloire,
tu as fait reculer |les confins du pays |sur toutes les frontières.
16 O Eternel, dans la détresse,
nous nous sommes tournés vers toi[d],
nous t’avons présenté notre prière
quand tu nous as châtiés.
17 Nous étions devant toi, |ô Eternel,
comme une femme enceinte |et prête à enfanter,
qui souffre et qui crie de douleur,
18 car nous avons conçu, |et nous étions dans les douleurs
mais ce que nous avons |enfanté, c’est du vent.
Nous n’avons pas donné |le salut à la terre,
nous n’avons pas donné la vie |à de nouveaux habitants pour le monde.
19 Mais tes morts revivront,
les cadavres de ceux qui m’appartiennent |reviendront à la vie.
Oui, vous qui demeurez dans la poussière,
réveillez-vous, |poussez des cris de joie[e],
car ta rosée |est une rosée de lumière,
et la terre rendra les trépassés.
Grâce et restauration
20 Va, ô mon peuple, |et entre dans ta chambre,
sur toi ferme la porte,
cache-toi un instant,
le temps que passe la colère.
21 Car l’Eternel |va sortir de sa résidence
pour faire payer leurs péchés |aux habitants du monde,
et, ce jour-là, la terre |mettra à jour le sang |versé sur elle
et ne cachera plus |les victimes qu’elle dissimulait.
Footnotes
- 26.2 Voir Ps 118.19-20.
- 26.7 Autre traduction : tu aplanis bien droite.
- 26.9 et mon esprit … matin. Autre traduction : je te recherche du fond du cœur.
- 26.16 D’après deux manuscrits hébreux et l’ancienne version grecque. Les autres manuscrits hébreux ont : on s’est tourné vers toi ou ils se sont tournés vers toi.
- 26.19 vous qui demeurez dans la poussière … de joie. Le texte hébreu de Qumrân a : ceux qui demeurent … de joie.
New Revised Standard Version Bible: Catholic Edition, copyright © 1989, 1993 the Division of Christian Education of the National Council of the Churches of Christ in the United States of America. Used by permission. All rights reserved.
Copyright © 2006 Società Biblica di Ginevra
Copyright © 2000 by Geneva Bible Society
Copyright © 2003, 2012 by World Bible Translation Center
La Bible Du Semeur (The Bible of the Sower) Copyright © 1992, 1999 by Biblica, Inc.®
Used by permission. All rights reserved worldwide.